Projekt „ČTEME SI, CO NÁS BAVÍ“
Děti nečtou. Zoufalý povzdech většiny rodičů a učitelů dnešní doby. Výzkumy nám však ukazují jinou realitu.Většina dětí čte, ale, celkem logicky jen to, co je opravdu baví. V hodinách českého jazyka se snažíme využívat metody tvořivé školy a RWCT, (podrobný popis např. v materiálu „Vychováváme přemýšlivé čtenáře“,Meredith, Steelová, Temple) přičemž rozvíjíme čtenářskou gramotnost a související kompetence, vychováme z dětí přemýšlivé a kritické čtenáře, čtenáře, kteří umí hodnotit a sebehodnotit a umí kultivovaně vyjádřit svůj názor.
Problém je v dostupnosti knih. Ne všechny knihy dětem rodiče koupí a přesto, že děti v poměrně hojném počtu navštěvují místní knihovnu, se kterou v rámci různých akci, např. Noc s Andersenem spolupracujeme, školní knihovna je pro ně prostě blíž.
Název našeho projektu je vlastně dvojznačný. V rámci pravidelných měsíčních „Čtenářských dílen“, které vycházejí z metod RWCT budou děti v hodinách českého jazyka, případně ostatních jazyků, seznamovat své spolužáky s tím, co SI čtou samy sobě a také SI ukázky z knih budou předčítat SOBĚ NAVZÁJEM. Dle našich zkušeností tato technika děti baví, protože se nejedná o klasický „referát z vlastní četby“, a knihy si pak vzájemně půjčují a vyměňují. Ve školní knihovně je však knih, které děti doopravdy baví zoufalý nedostatek, hlavně z důvodu horší finanční dostupnosti. Zatímco „klasiků“ máme mnoho a děti si pro ně chodí v rámci povinné četby, opravdu atraktivní literaturu (z pohledu dětí) bohužel školní knihovna nenabízí
Čtení knížek s příběhem v nás obvykle vyvolává emoce, představy, vzpomínky, ukazuje svět a lidské vztahy, které máme kolem sebe nebo bychom si je přáli mít.
Čtení pro dítě není přirozenou, samozřejmou aktivitou, proto u něj musíme nejprve vytvořit potřebu čtení, vzbudit zájem o knížky, propojit čtení s jeho životními potřebami, rozvíjet jeho čtenářskou gramotnost.
Naše školní knihovna nabízí v zásadě trojí typ krásné literatury. „Klasiky“, které si občas vypůjčují děti v rámci povinné četby, knižní sady a kusové knihy z dob reálného socialismu, které čekají na postupné vyřazování a pak nejrůznější literaturu rozličných žánrů nevalné hodnoty, která pochází z darů knihovně. Poměrně slušně jsme zásobeni moderní encyklopedickou literaturou. Co ale naprosto chybí je literatura tzv. lehčího žánru, dětem však přesto blízká. Nabízíme dětem knížky, které jsou tzv. umělecky hodnotné. Pokud se ovšem s knížkou nesejde zájem, ani prověřený titul nemá šanci.
Autoři našeho projektu vycházejí z teze, že není úplně nejdůležitější, na jaké kvalitě knih dítě začíná, ale kam dojde. V okamžiku, kdy jim někdo vysvětlí rozdíl mezi mnohdy naivní knihou a realitou a vede je k přemýšlení, udělá jim velkou službu. Důležitou součástí upevnění hodnoty knihy v životě dětí je získání zájmu o knihy. Dítě se potřebuje snadno dostat ke knihám, které jej zaujmou, které jej baví. Pokud dítě přijde na to, že čtení může být zábavné a navíc, pokud své zážitky sdílí s ostatnímu, pak má kniha šanci získat významné místo i v mimoškolním čase.
Cesta dětí ke knize ovšem nemusí vést jen skrze zábavu. Vede i skrze učení a školní povinnost. Při subjektivním prožitku je pak četba lépe fixována.
K tomu slouží mimo jiné i náš projekt „Čteme si, co nás baví“ – dle metod čtenářských dílen projektu RWCT.
Z rozhovorů s dětmi a také ze sociologického výzkumu Gabaly a Helšusové „Jak čtou české děti?“ jsme zjistili, že z hlediska žánrů by si děti přály vybavit školní knihovnu především tituly z oblasti fantasy, sci-fi, dobrodružné a detektivní literatury a dívčí literatury.
I když jsou děti zvyklé navštěvovat místní pobočku městské knihovny, vesměs se vyjádřily v tom smyslu, že větší dostupnost oblíbených titulů ve školní knihovně by je ke čtení jistě přivedla.
Proto jsme v rámci Dotačního programu Ministerstva školství, mládeže a tělovýchovy České republiky zažádali o příspěvek na dovybavení naší školní knihovny žádanou literaturou a nyní čekáme na výsledek rozhodnutí.
Držte nám palce.
Školní knihomolové